\documentclass[%
    school=fme,
    type=tfg,% tfg, tfm
    degree=MESIO,% GE, MESIO, MAMME
    external=false % true
]{upc-report}


% Documentació outline https://gatekeeperpress.com/parts-of-a-book/
% https://opentextbc.ca/selfpublishguide/chapter/textbook-outline/

% Docs style latex https://es.overleaf.com/learn/latex/Writing_your_own_package
% https://www.overleaf.com/learn/latex/Understanding_packages_and_class_files
% https://es.overleaf.com/learn/latex/Bibtex_bibliography_styles
% https://es.overleaf.com/learn/latex/Font_sizes%2C_families%2C_and_styles
% https://es.overleaf.com/learn/latex/Management_in_a_large_project


%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% TÍTULO, AUTORES Y DIRECTORES
%
\title{Plantilla de treballs de fi d'estudis per la UPC}

\author{Robert Torrell Belzach}
\bibauthor{Robert Torrell Belzach}

\director{Jordi Saludes Closa}
\bibdirector{Jordi Saludes Closa}

\datedefense{25 de Juny de 2024}

\company{Departament de Matemàtiques} 
\department{Departament de Matemàtiques}

%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% RESUMEN Y ABSTRACT
%

\abstract{english}{
Abstract: The summary must be in the language in which the TFG is written and must 
be between 200 and 500 words long. 
The summary gives a global idea of ​​the work and describes the most significant 
contributions.

MSC2000: The classification of the \href{https://mathscinet.ams.org/mathscinet/msc/pdfs/classifications2010.pdf}{American Mathematical Society}
that corresponds to the topic of the work presented must be included.
}
\keywords{english}{
    keywords ― no less than five and no more than ten ―; 
    indicators of the topics addressed in the work
}

\abstract{catalan}{
Resum: El resum ha d'estar en la llengua en què es redacta el \acrlong{tfg} i 
d'una llargària relativament breu (entre 200 i 500  paraules). 
El resum dona una idea global del treball i en descriu les aportacions més significatives.

MSC2000: S'ha d'incloure la classificació de \href{https://mathscinet.ams.org/mathscinet/msc/pdfs/classifications2010.pdf}{l'American Mathematical Society} que correspongui a la temàtica del treball presentat.
}
\keywords{catalan}{
    ―no menys de cinc i no més de deu―;
    indicadores dels temes abordats en el treball;
}
\abstract{spanish}{
Resum: El resumen ha de estar en la lengua en la que se redacta el \acrlong{tfg} y 
de una longitud relativamente breve (entre 200 y 500 palabras). 
El resumen da una idea global del trabajo y describe las aportaciones más significativas.

MSC2000: Se debe incluir la clasificación de \href{https://mathscinet.ams.org/mathscinet/msc/pdfs/classifications2010.pdf}{la American Mathematical Society} que corresponda a la temática del trabajo presentado.
}
\keywords{spanish}{
    ―no menos de cinco y no más de diez―;
    indicadores de los temas abordados en el trabajo;
}

\acknowledgements{
    La dedicatòria normalment és una frase breu que vol afectar tot el contingut de l'obra, 
    és convenient que aparegui just després de la portada i en una pàgina a part. 
    S'acostuma a col·locar al marge superior dret del full.

    De no voler incloure aquesta pàgina, s'ha d'esborrar el comandament
    \texttt{\textbackslash acknowledgements} del
    fitxer \texttt{report.tex}.
}

\preface{
    Tot i que no és obligatòria la seva presència, 
    el pròleg i el prefaci són dos apartats que normalment apareixen als treballs. 
    La funció de tots dos és transmetre opinions o reflexions sobre l'obra, 
    explicar el procés d'elaboració o argumentar-ne l'oportunitat. 
    El pròleg el redacta una persona diferent de l'autor, i el prefaci, l'autor mateix.

    De no voler incloure aquesta pàgina, s'ha d'esborrar el comandament
    \texttt{\textbackslash preface} del
    fitxer \texttt{report.tex}.
}

%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% GLOSARIO Y ABREVIATURAS
\newglossaryentry{primer-exemple}{
        name=El primer exemple,
        description={Aquest es un primer exemple de glossari}
}

\newglossaryentry{bicicleta}{
        name=Bicicleta,
        description={Vehicle mecanic de dues rodes, 
        propulsat per el mateix conductor.
        }
}

\newglossaryentry{python}{
    name={Python},
    plural={Pythonacos},
    description={Un llenguatge de programació versatil peró lent.}
}

\newglossaryentry{recepta}{
    name={Recepta},
    plural={receptes},
    description={Conjunt d'instruccions els quals s'autmatitza l'execució d'una tasca. En anglès 'Script'}
}

\newglossaryentry{latex}{
    name={\LaTeX},
    description={Un sistema de preparació de documents d'alta qualitat}
}
\newglossaryentry{miktex}{
    name={MikTeX},
    description={Una distribució de \LaTeX per a sistemes Windows}
}
\newglossaryentry{perl}{
    name={Perl},
    description={Un llenguatge de programació d'alt nivell utilitzat per a tasques d'administració del sistema, desenvolupament web, etc.}
}
\newglossaryentry{vscode}{
    name={Visual Studio Code},
    description={Un editor de codi font desenvolupat per Microsoft}
}
\newglossaryentry{latexworkshop}{
    name={LaTeX Workshop},
    description={Una extensió de Visual Studio Code per treballar amb \LaTeX}
}
\newglossaryentry{xelatex}{
    name={XeLaTeX},
    description={Un compilador de \LaTeX que permet l'ús de fonts del sistema}
}
\newglossaryentry{biber}{
    name={Biber},
    description={Un backend per a BibLaTeX utilitzat per processar bibliografies}
}
\newglossaryentry{glossaries}{
    name={Glossaries},
    description={Un paquet de \LaTeX per gestionar glossaris, acrònims i llistes de símbols}
}

\newglossaryentry{arco-perdicion}{
    name={arco de la perdición},
    description={Un arco mítico con poderes especiales}
}
\newglossaryentry{hacha-batalla}{
    name={arco de la perdición},
    description={Un arco mítico con poderes especiales}
}

\newglossaryentry{special}{
    name={SPECIAL},
    description={Sistema de atributos en juegos de rol}
}

\newglossaryentry{bibtex}{
    name={BibTeX},
    description={Paquet molt popular per l'us i gestió de referencies bibliogràfiques en LaTeX}
}
\newglossaryentry{zotero}{
    name={Zotero},
    description={Un gestor de referències bibliogràfiques de codi obert que ajuda a recopilar, organitzar, citar i compartir fonts de recerca}
}

\newglossaryentry{mendeley}{
    name={Mendeley},
    description={Un gestor de referències bibliogràfiques i xarxa social acadèmica que ajuda a organitzar la recerca, col·laborar en línia i descobrir les últimes investigacions}
}

\newacronym{ia}{IA}{intel·ligència artificial}
\newacronym{ong}{ONG}{organització no governamental}
\newacronym{tfg}{TFG}{treball de fi de grau}
\newacronym{tfm}{TFM}{treball de fi de màster}
\newacronym{ams}{AMS}{American Mathematical Society}
\newacronym{rpg}{RPG}{Role-Playing Game}
\newacronym{tfe}{TFE}{Treball Final d'Estudis}

%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% INICIO DEL CUERPO DEL DOCUMENTO
%

\begin{document}

\chapter{Instal·lació i configuració de \gls{latex} en Windows}
\label{ch:instalation}

Aquest capítol explica com instal·lar i configurar \gls{latex} en un ordinador amb Windows per utilitzar \gls{miktex}, Strawberry \gls{perl}, \gls{vscode} i l'extensió \gls{latexworkshop}. També es defineix una \gls{recepta} personalitzada anomenada \texttt{xelatex-bibliography} per compilar projectes \gls{latex} i generar arxius de lectura amb bibliografia i glossaris.

\section{Passos per a la instal·lació}
\label{s:step-install}

\begin{enumerate}
    \item \textbf{Instal·lar \gls{miktex}}:
    \begin{enumerate}
        \item Accediu al web oficial de \href{https://miktex.org/}{MikTeX}, aneu a la secció de 'DOWNLOAD' i descarregueu la versió instal·ladora per a Windows.
        \item Executeu l'instal·lador i seguiu les instruccions per defecte.
        \end{enumerate}

        \item \textbf{Instal·lar Strawberry \gls{perl}}:
        \begin{enumerate}
        \item Accediu al web oficial de \href{https://strawberryperl.com/}{Strawberry Perl} i descarregueu la versió recomanada per a Windows (Anomenada MSI).
        \item Instal·leu Strawberry Perl utilitzant les opcions per defecte.
        \end{enumerate}

        \item \textbf{Instal·lar \gls{vscode}}:
        \begin{enumerate}
        \item Descarregueu \href{https://code.visualstudio.com/}{Visual Studio Code} des del web oficial.
        \item Instal·leu el programa seguint les instruccions del web.
    \end{enumerate}

    \item \textbf{Instal·lar l'extensió \gls{latexworkshop}}:
    \begin{enumerate}
        \item Obriu Visual Studio Code i accediu al menú \textbf{Extensions} (icona de quatre quadrats).
        \item Cerqueu 'LaTeX Workshop' i feu clic a \textbf{Install}.
    \end{enumerate}
\end{enumerate}

\newpage

\section{Configuració de \gls{latexworkshop}}
\label{s:config-workshop}

Per utilitzar la \gls{recepta} \texttt{xelatex-bibliography}, és necessari configurar l'arxiu \texttt{settings.json} de \gls{vscode}. Seguiu els passos següents:

\begin{enumerate}
    \item Obriu Visual Studio Code i accediu al menú \textbf{File > Preferences > Settings}.
    \item A la barra de cerca, escriviu \texttt{settings.json} i feu clic a \textbf{Edit in settings.json}.
    \item Copieu i enganxeu el contingut següent al vostre arxiu \texttt{settings.json}:
    \begin{verbatim}
    {
        "workbench.colorTheme": "Visual Studio Dark",
        "latex-workshop.latex.tools": [
            {
                "name": "latexmk",
                "command": "latexmk",
                "args": [
                    "-synctex=1",
                    "-interaction=nonstopmode",
                    "-file-line-error",
                    "-pdf",
                    "-outdir=%OUTDIR%",
                    "%DOC%"
                ]
            },
            {
                "name": "xelatex",
                "command": "xelatex",
                "args": [
                    "-synctex=1",
                    "-interaction=nonstopmode",
                    "-file-line-error",
                    "%DOC%"
                ]
            },
            {
                "name": "pdflatex",
                "command": "pdflatex",
                "args": [
                    "-synctex=1",
                    "-interaction=nonstopmode",
                    "-file-line-error",
                    "%DOC%"
                ]
            },
            {
                "name": "biber",
                "command": "biber",
                "args": [
                    "%DOCFILE%"
                ]
            },
            {
                "name": "makeglossaries",
                "command": "perl",
                "args": [
                    "makeglossaries",
                    "%DOCFILE%"
                ]
            }
        ],
        "latex-workshop.latex.recipes": [
            {
                "name": "xelatex-bibliography",
                "tools": [
                    "xelatex",
                    "biber",
                    "xelatex",
                    "makeglossaries",
                    "xelatex"
                ]
            }
        ],
        "latex-workshop.latex.recipe.default": "xelatex-bibliography",
        "latex-workshop.intellisense.citation.backend": "biblatex"
    }
\end{verbatim}
    \item Deseu l'arxiu i tanqueu-lo.
\end{enumerate}


\section{Ús de la \gls{recepta} \texttt{xelatex-bibliography}}
\label{s:script-xelatex}

Després de configurar \texttt{settings.json}, podeu utilitzar la \gls{recepta} \texttt{xelatex-bibliography} per compilar els vostres projectes \gls{latex} amb bibliografies i glossaris. Tan sols obriu el fitxer \gls{latex} a \gls{vscode} i seleccioneu \texttt{xelatex-bibliography} com a \gls{recepta} al menú de \gls{latexworkshop}, a la secció anomenada \enquote{Build \gls{latex} project}.


\chapter{Introducció}
\label{ch:introduction}

La introducció a un \gls{tfg} o a un \gls{tfm} és el punt d'entrada a tot el treball fet i es considera la més important després del resum, on es resumeix tot el treball. Aquí s'ha de deixar clar quin treball s'ha fet i perquè és important. S'han de generar expectatives. Un ganxo típic en els treballs sol ser aportar una dada rellevant o controvertida per discutir-ne o plantejar una pregunta rellevant per al context en què s'està treballant.

A més a més, en aquest apartat fet, solen incloure's les següents seccions per establir bé el seu abast i limitacions: motivació, objectius, suposicions/limitacions i, a vegades, estructura de la memòria. No cal dir que aquesta estructura plantejada, tant del capítol com de la memòria en si, és únicament un exemple o proposta. Cada treball és únic i de vegades és més còmode escriure-ho d'una altra manera.

\section{Objectius}
\label{s:objectives}

És \textbf{la finalitat} del treball, i sol encaixar en una de les
següents categories:

\begin{itemize}
    \item \textbf{Contrastar} o validar una hipòtesi.
    \item \textbf{Desenvolupar} o dissenyar alguna cosa (programari, maquinari,
        sistemes, edificis), comú a les enginyeries.
    \item \textbf{Estudiar} un tema que dedueix o descobreix nou
        coneixement, típic en les ciències pures i les humanitats.
\end{itemize}

És molt útil per avaluar l'èxit del treball, ja que en les
conclusions es pot determinar quins objectius s'han assolit i quins
no, i per què. Per determinar si un objectiu s'ha complert, ha de ser:

\begin{itemize}
    \item Acotat en el temps: permet establir un marc temporal i
        planificar.
    \item Mesurable: facilita avaluar el progrés cap a un resultat
        acceptable.
    \item Específic: ben definit per evitar tasques irrellevants.
    \item Assolible: realista per assegurar-ne la finalització.
    \item Rellevants: ha d'estar relacionat amb el camp d'estudi del
        projecte.
\end{itemize}


\section{Motivació}
\label{s:motivacio}

Es refereix als factors que han fet que l'estudiant s'inclini per
treballar en aquest tema.

No es tracta de dir quant de temps volíem treballar en aquest tema, o que
és alguna cosa que ens ha apassionat des de petits, o que \enquote{volem
ampliar els nostres coneixements}. És més aviat buscar la motivació en
l'impacte que aquest treball pot tenir en el nostre entorn (mediambiental,
social, tecnològic, \ldots).

Algunes fonts on trobar aquest tipus de motivacions poden ser les
revistes especialitzades, diaris, organismes d'estandardització,
\glspl{ong}, etcètera.

\section{Justificació}
\label{s:justify}

Aquesta secció, tot i que no és obligatòria, pot ser interessant. Aquí és
on s'expliquen les raons per les quals es va triar aquest tema, així com
la seva importància i rellevància. De vegades es combina amb la secció anterior
\nameref{s:motivacio}.

Alguns elements clau que es poden abordar en aquesta secció són:

\begin{enumerate}
    \item \textbf{Rellevància del tema}: existeix alguna necessitat o
        problema específic que el teu treball pugui abordar?
    \item \textbf{Justificació teòrica}: esment sobre quines teories,
        enfocaments o models existents a la literatura recolzen la
        importància d'abordar aquest tema.
    \item \textbf{Bretxa en el coneixement}: quins aspectes no s'han
        explorat prou o no han estat abordats en estudis
        anteriors? Com pot el treball contribuir a tancar aquesta bretxa
        en el coneixement?
    \item \textbf{Contribució pràctica}: aplicacions del treball i
        com poden beneficiar la comunitat acadèmica, professional o
        la societat en general.
\end{enumerate}

Si es redacta, ha de ser prou clara i convincent perquè els lectors comprenguin perquè el treball és rellevant i necessari.

\newpage

\section{Títol del treball}
\label{s:title}

És molt important que el títol del treball sigui el mateix que al del sistema. Per què? Perquè el títol del treball que vau inscriure és el que constarà al Suplement Europeu del Títol. Llavors coincidirà amb el títol del treball que es dipositarà, un cop aprovat, a \href{https://upcommons.upc.edu/handle/2099.1/4630}{UPCommons}.

Un cop fet el dipòsit administratiu rebreu un correu electrònic informant de les dades que consten en el sistema i com modificar el títol, o afegir codirector si escau.

\section{Estructura de la memòria}
\label{s:memory-structure}

Aquesta secció permet al lector comprendre la seqüència lògica de com s'ha
desenvolupat el treball o la recerca. Presentarà un resum dels
diferents capítols que conformen la memòria (si és possible, en un
únic paràgraf, com a màxim dos).

És convenient que el treball s'ajusti a unes determinades normes de presentació, al servei de la claredat expositiva i l'ordenació i tractament sistemàtic de la informació, ja que tot plegat n'afavoreix la comprensió i l'avaluació.

Els termes expressats en una llengua diferent del TFG s'han d'escriure amb lletra cursiva.

L'estudiant ha de tenir una cura especial amb les normes ortogràfiques i gramaticals de la llengua usada en el treball, així com amb les normes de puntuació. Consultar les \href{https://www.upc.edu/slt/ca/redaccio-i-comunicacio/recursos-redaccio}{Recomanacions del Servei de Llengües i Terminologia de la UPC en recursos de redacció }.

\newpage
\chapter{Com estructurar la memòria?}
\label{s:com-estructurar}

Un \gls{tfg} té com a objectiu principal demostrar que l’estudiant ha adquirit les competències, les habilitats i els coneixements esperats d’un graduat.

La típica estructura del treball sol ser la següent:

\begin{enumerate}
    \item Una \textbf{portada} que mostri el que requereix la normativa
        de la facultat.
    \item Un \textbf{resum} i un \textbf{\textit{abstract}} responent
        a tot el contingut de la memòria (el primer en la llengua del document, el segon en català o anglès).
    \item Sumari de continguts, índex d'il·lustracions i de taules, que apunten als
        diferents elements d'interès de la memòria.
    \item La \textbf{introducció}, que explica què es farà i per què.
    \item L'\textbf{estat de la qüestió}\footnote{Es sol dir
        \enquote{estat de l'art}, però es desaconsella el seu ús per ser
        un anglicisme derivat de l'expressió \textit{state of the art}
        a favor d'expressions com \enquote{estat de la qüestió}, cosa
        que, per altra banda, sona força bé. Més informació a
        \url{https://www.enciclopedia.cat/gran-enciclopedia-catalana/estat-de-la-questio}.}, on es diu què existeix sobre el
        que es fonamenta el nostre treball.
    \item La \textbf{metodologia} que descriu pas a pas el procés
        de com s'ha fet el treball.
    \item Els \textbf{resultats} obtinguts després de finalitzar el treball
        juntament amb una \textbf{discussió} (en el mateix capítol o en un
        altre nou) on s'expliquen les implicacions que l'autor de la
        memòria consideri oportú destacar sobre aquests.
    \item Les \textbf{conclusions} del treball, on l'autor indica
        el nivell d'assoliment dels objectius, s'hi llança de ple
        a l'hora de donar respostes a qüestions relacionades amb els
        resultats, proposa treballs futurs \textbf{d'interès o
        utilitat} i poc més.
    \item Un apèndix descrivint l'impacte social i mediambiental
        del treball.
    \item Més apèndixs que l'autor consideri necessaris.
    \item Referències bibliogràfiques.
    \item Glossari, abreviatures i altres.
\end{enumerate}

La plantilla genera automàticament la portada d'acord amb el que
dicta la normativa de la facultat, el sumari de contingut, els índexs de figures i
taules, les referències bibliogràfiques i els apèndixs. La resta ho ha de posar l'autor;
així i tot, no et preocupis, és més fàcil del que sembla.

\newpage
\chapter{Escrivint la memòria}
\label{ch:write-memory}

Com comencem a escriure la memòria? 
El document del contingut del treball és a \texttt{report.tex}, per la qual cosa veurem
les primeres línies. Vegem la primera línia del fitxer (llistat~\ref{lst:starting-report}).

\lstinputlisting[language=tex,firstline=1,lastline=6,caption=Primeres línies del fitxer \texttt{report.tex},label=lst:starting-report]{report.tex}

Aquests valors configuren gran part de com es comportarà el contingut automatitzat i els visuals de la plantilla. Els paràmetres i les seves opcions són els següents:

\begin{itemize}
    \item \textbf{\texttt{school}}: la facultat a la qual pertany l'estudiant. Determinarà, entre altres coses, adreces, format de portada i colors principals.
    \item \textbf{\texttt{type}}: el tipus de memòria. Modifica alguns textos, inclosa la portada. Pot prendre els valors tfg , tfm.
    \item \textbf{\texttt{degree}}: el codi del grau. 
    \item \textbf{\texttt{external}}: Si el treball és realitzat amb la col·laboració d'una entitat externa (\textbf{true}) o si s'ha desenvolupat amb un departament d'investigació pròpia de l'UPC (\textbf{false}) .
\end{itemize}

\newpage

Les següents línies (llistat~\ref{lst:title-author-and-director})
representen el títol del treball, l'autor o autors amb les seves entrades
bibliogràfiques, i el director o directors amb les seves entrades
bibliogràfiques.

\lstinputlisting[language=tex,firstline=21,lastline=33,caption={Configurant autor, títol del treball, director, data i departament o empresa},label={lst:title-author-and-director}]{report.tex}
\section{Primeres passes}
\label{s:first-steps}

Ara comença el primer contingut de veritat: el \textbf{resum} i l'
\textbf{\textit{abstract}}. Tots dos són obligatoris i s'afegeixen amb
la macro \lstinline{\abstract}, on s'especificaran l'idioma
(\texttt{catalan} o \texttt{english}) i el contingut. Al \autoref{lst:abstract} es mostren les primeres línies on es declara
el resum d'aquest document.

S’ha d’incloure la classificació de l’American Mathematical Society \href{https://mathscinet.
ams.org/mathscinet/msc/pdfs/classifications2010.pdf}{(AMS)} que correspongui a la temàtica del
treball presentat.

De la mateixa manera, les paraules clau s'afegeixen amb la macro
\lstinline{\keywords}. Són obligatòries, així que no t'oblidis de posar-les.

\newpage

\lstinputlisting[language=tex,firstline=54,lastline=66,caption={Declarant el resum en català},label={lst:abstract}]{report.tex}

També existeix l'opció d'afegir agraïments amb
\lstinline{\acknowledgements}. Si no s'afegeixen, no es mostren al
document final.

\section{Començant amb la memòria en si}
\label{s:begin-memory}

I ara sí, comencem amb la memòria del treball en si. Caldrà anar
escrivint un capítol rere l'altre. En aquest exemple tot està escrit en
el mateix fitxer (\texttt{report.tex}), però és molt comú escriure-ho en
diversos fitxers diferents i anar-los incloent mitjançant la macro
\lstinline{\include}, tal com es mostra en el~\autoref{lst:include}.

\begin{lstlisting}[
    language=tex,
    caption=Incloent fitxers externs en el document,
    label=lst:include]
\include{introduction.tex}
\include{state-of-the-art.tex}
\include{methodology.tex}
\include{results.tex}
\include{conclusions.tex}
\end{lstlisting}


\newpage

Un cop hem acabat d'escriure els capítols principals, la macro
\lstinline{\appendix} indica des de quin punt comencen els annexos. No
són obligatoris, ni de bon tros, però en alguns \glspl{tfg} i
\glspl{tfm} s'inclouen per donar informació addicional que no es
considera clau en el contingut de la memòria, però que és interessant
per complementar-la. Per exemple, en un \gls{tfm} per a l'estudi del
comportament de conductors al volant, un dels annexos podria ser cadascun
dels formularis que es van oferir per omplir a cadascun dels conductors
d'aquest estudi.

I ja estaria tot. Resumint, cal configurar la plantilla, posar
l'autor, títol i director del treball i incloure els capítols i
annexos que vulguem.


\section{Consells i recomanacions}
\label{s:tips-and-tricks}

El treball de final de grau o màster és clau en la formació acadèmica i una oportunitat per demostrar les competències adquirides al llarg de la carrera. És essencial que aquest treball sigui una mostra de l'esforç i la dedicació personal de l'estudiant. Per això, es recomana que:

\begin{itemize}
\item \textbf{El treball sigui una elaboració original de l'estudiant}: això implica que les idees, la investigació i la redacció siguin fruit del treball personal de l'alumne.
\item \textbf{La direcció del treball sigui una guia i un suport}: el director o tutora juga un paper fonamental en orientar el treball, resoldre dubtes i aportar la seva experiència. No obstant això, l'estudiant ha de ser el principal responsable de l'execució del treball.
\item \textbf{L'estudiant sigui autònom en la gestió del temps i dels recursos}: la planificació i organització del treball són habilitats clau que s'han de desenvolupar durant l'elaboració del TFG o TFM.
\end{itemize}

\textbf{Per què és important l'autonomia?}

\begin{itemize}
    \item \textbf{Fomenta l'aprenentatge}: en treballar de forma autònoma, l'estudiant adquireix habilitats d'investigació, anàlisi i síntesi que seran fonamentals en el seu futur professional.
    \item \textbf{Desenvolupa la creativitat}: l'elaboració d'un treball original permet a l'estudiant explorar noves idees i enfocaments.
    \item \textbf{Prepara per al món laboral}: en l'àmbit professional, la capacitat de treballar de forma independent i responsable és altament valorada.
\end{itemize}

\newpage

\textbf{Recomanacions per fomentar l'autonomia}:

\begin{itemize}
    \item \textbf{Establir objectius clars i assolibles}: des del principi del treball, és important definir els objectius i les tasques a realitzar.
    \item \textbf{Buscar informació de forma activa}: l'estudiant ha de ser proactiu en la cerca de fonts d'informació rellevants.
    \item \textbf{Sol·licitar "feedback" regularment}: el diàleg constant amb el director o tutora permet ajustar el treball i resoldre dubtes.
    \item \textbf{Gestionar el temps de forma eficient}: és fonamental establir un calendari de treball i complir amb els terminis establerts.
\end{itemize}



La biblioteca de l'FME posa a disposició dels estudiants que estan elaborant un TFG o un TFM diferents eines per donar-hi suport:

\begin{itemize}
     \item Càpsula d'aprenentatge en l’Ús Crític i Responsable de la Informació (2 ECTS (20 hores lectives)). L’estudiantat aprendrà la importància de cercar, accedir i gestionar informació de manera eficient en diversos formats i suports, així com analitzar i avaluar la fiabilitat de la informació recuperada, identificant les fonts i els mitjans més adequats per garantir-ne la veracitat. \href{https://www.talent.upc.edu/}{Consulta Talent UPC.}
    \item \href{https://bibliotecnica.upc.edu/estudiants/6-passos-que-teu-tfg/tfm-sigui-exit}{6 passos perquè el teu TFG/TFM sigui un èxit} 
    \item \href{https://bibliotecnica.upc.edu/formacio/cursos-formacio?Text=&Id_campus=&Id_idioma=&Mes_any=&Id_paraula_clau=12&Id_tipus_usuari=}{BibTips} són tallers virtuals de 45' sobre diferents recursos que donen suport als estudiants que estan elaborant el seu TFG o TFM.
    \item  Exemples de BibTips:
    \begin{itemize}
        \item Xarxes socials i fake news, com combatre la desinformació
        \item Com fer un bon treball acadèmic
        \item DiscoveryUPC: apren a cercar informació a les biblioteques UPC
        \item Més enllà de Google
        \item Com gestionar referències bibliogràfiques amb Zotero
        \item Com ser un Google Pro
        \item Com evitar el plagi
        \item Com citar i elaborar la bibliografia dels teus treballs
    \end{itemize}
    
\end{itemize}

\subsection{Consells sobre la propietat intel·lectual dels treballs}

És responsabilitat de l'estudiant assegurar que el seu Treball Final de Grau (TFG) o Treball Final de Màster (TFM) compleix amb les normatives de drets d'autor i evita qualsevol pràctica de plagi.

Accés al document \href{https://www.upc.edu/normatives/ca/documents-publics/consell-de-govern/9-6-procediment-prevencio-de-plagi-de-la-upc.pdf}{Procediment de prevenció del plagi Acord CG/2019/05/10, de 8 d'octubre de 2019, del Consell de Govern de la UPC}

 A continuació, s'ofereixen alguns consells pràctics per garantir el compliment d'aquest requisit:

 \begin{itemize}
    \item  Cita correctament totes les fonts utilitzades
    \begin{itemize}
        \item Quan facis servir informació d’altres autors, assegura’t de citar-la seguint un sistema de referències reconegut (per exemple, APA, MLA, IEEE, entre d’altres).
        \item Inclou totes les fonts citades en el text a la bibliografia final.
        \item Tant si utilitzes textos, dades, imatges, gràfics o qualsevol altre material creat per tercers, cal reconèixer-ne l’autoria.
        \item Trobaràs informació de suport a la biblioguia \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/com-citar}{Com citar i elaborar bibliografies}
        \item Per gestionar les fonts consultades tens a disposició el gestor de referències bibliogràfiques \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/Zotero}{Zotero} o en \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/mendeley}{Mendeley}. Es troba més informació a la~\autoref{s:external-reference}
    \end{itemize}

    \item  Evita el plagi
    \begin{itemize}
        \item El plagi inclou copiar text literal sense citar, parafrasejar sense reconèixer la font, o presentar idees alienes com si fossin pròpies.
        \item Utilitza eines de detecció de plagi si tens dubtes sobre el contingut del teu treball.
        \item Trobaràs informació de suport al web bibliotecnica.upc.edu \href{https://bibliotecnica.upc.edu/propietat-intellectual/evitar-plagi}{bibliotecnica.upc.edu}
    \end{itemize}

    \item  Respecta les llicències de contingut
    \begin{itemize}
        \item Si fas servir materials amb drets d'autor (fotografies, gràfics, música, etc.), verifica si tenen una llicència d'ús que et permeti utilitzar-los.
        \item En cas que usis contingut amb llicències obertes (com Creative Commons), respecta les condicions establertes, com ara l'atribució a l'autor original o la prohibició d'ús comercial.
        \item Trobaràs més informació sobre la propietat intel·lectual dels treballs acadèmics al web \href{https://bibliotecnica.upc.edu/propietat-intellectual/propietat-intellectual-treballs-academics-upc}{bibliotecnica.upc.edu}
    \end{itemize}

\item  Sigues transparent amb les col·laboracions
\begin{itemize}
    \item Si has rebut ajuda o assessorament extern, menciona-ho de manera explícita en els agraïments o en l'apartat corresponent del treball.
    \item Evita incloure contingut que no hagis creat directament tu, tret que s'indiqui clarament la seva font.
\end{itemize}

\item  Utilitza només fonts fiables i verificades
\begin{itemize}
    \item Fes servir materials acadèmics o professionals de qualitat per garantir la solidesa del teu treball i evitar l'ús indegut d'informació no contrastada.
    \item Al \href{https://bibliotecnica.upc.edu/discovery/discoveryupc}{Discovery UPC} trobaràs totes les fonts d'informació disponibles pels usuaris UPC en format paper i electrònic: llibres, revistes, bases de dades, etc. 
\end{itemize}

\item  Inclou un apartat de declaració d'originalitat
\begin{itemize}
    \item Adjunta una declaració al teu treball afirmant que és original i que tot el contingut emprat de fonts externes està correctament citat i reconegut.
\end{itemize}


\end{itemize}

\subsection{Consells sobre l'ús d'eines d'intel·ligència artificial generativa}
L'ús d'eines d'\gls{ia} generativa, com ara assistents d'escriptura, generadors d'imatges o codificadors automàtics, pot ser una ajuda valuosa en la realització de \glspl{tfg} o \glspl{tfm}. No obstant això, l'ús d'aquestes eines ha de ser transparent, ètic i coherent amb les normes acadèmiques. 

A la biblioguia \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/intelligencia-artificial}{Intel·ligència artificial} trobaràs informació i recursos sobre \gls{ia} i les seves aplicacions en l'àmbit universitari així com sobre d'altres aspectes relacionats.

A continuació, es presenten recomanacions específiques per utilitzar aquestes eines de manera adequada:

\begin{itemize}
    \item Sigues transparent sobre l'ús de la \gls{ia}
    \begin{itemize}
        \item Indica explícitament quines eines de \gls{ia} has utilitzat i amb quina finalitat (per exemple, generació de text, creació d'imatges o ajuda en la programació).
        \item Afegeix un apartat al teu treball on descriguis com has utilitzat aquestes eines i justifica el seu ús dins del context acadèmic.
    \end{itemize}

    \item Assegura't que el contingut sigui original i adequat
    \begin{itemize}
        \item Revisa i valida críticament tot el contingut generat per \gls{ia} per garantir que sigui exacte, rellevant i lliure de biaixos o errors.
        \item Recorda que el treball ha de ser una mostra de les teves competències personals. L'eina pot ajudar, però no substituir la teva aportació.
    \end{itemize}

    \newpage

    \item Evita el plagi indirecte
    \begin{itemize}
        \item Revisa i valida críticament tot el contingut generat per \gls{ia} per garantir que sigui exacte, rellevant i lliure de biaixos o errors.
        \item Recorda que el treball ha de ser una mostra de les teves competències personals. L'eina pot ajudar, però no substituir la teva aportació.
        \item Si fas servir contingut generat per \gls{ia} que inclou fragments o idees de tercers, assegura't que aquests estan citats correctament.
        \item Verifica que les eines d'\gls{ia} no hagin reproduït contingut protegit per drets d'autor sense la teva autorització.
    \end{itemize}

    \item Comprova la propietat intel·lectual del contingut generat
    \begin{itemize}
        \item Quan generis imatges, gràfics o altres materials amb \gls{ia}, assegura't que les condicions d'ús de l'eina permetin utilitzar aquests materials en un treball acadèmic.
        \item Algunes eines d'\gls{ia} poden reclamar drets sobre el contingut generat; revisa les seves polítiques per evitar conflictes.
    \end{itemize}

    \item Utilitza les eines com a suport, no com a substitut
    \begin{itemize}
        \item L'ús d'\gls{ia} hauria de complementar el teu treball, no substituir el procés d'investigació, anàlisi i reflexió crítica que és essencial en un treball acadèmic.
        \item Evita delegar tasques fonamentals del treball (com les conclusions o la redacció d'apartats clau) a aquestes eines.
    \end{itemize}

    \item Inclou un apartat de declaració d'ús d'\gls{ia}
    \begin{itemize}
        \item Adjunta al teu treball una declaració que descrigui clarament com i perquè has utilitzat \gls{ia} generativa, assegurant que aquest ús compleix amb els criteris d'originalitat i ètica acadèmica.
    \end{itemize}
    
\end{itemize}

\newpage

\subsection{Anàlisi de sostenibilitat i implicacions ètiques}

El TFG/TFM és l'acte en què l'estudiantat demostra que ha adquirit les competències necessàries per a l'exercici de l'especialitat que ha cursat. I entre aquestes competències han d'estar les d'avaluar i reflexionar sobre els impactes ambientals, socials i econòmics de la seva especialitat i saber enfrontar-se a les  problemàtiques ètiques que se'n derivin.

És per això que es demana que tots els Treballs Fi de Grau i Treballs Fi de Màster (TFG i TFM) de la UPC incloguin en la memòria final un capítol titulat “Anàlisi de sostenibilitat i implicacions ètiques”. Aquesta anàlisi consisteix en una valoració dels impactes ambientals, socials i econòmics, i les possibles implicacions ètiques que ha comportat la realització del TFG/TFM.

Trobareu tota la informació a: \href{https://govern.upc.edu/ca/consell-de-govern/consell-de-govern/sessio-07-2023-del-consell-de-govern/comissio-docencia-i-politica-academica-pendent-celebracio/informacio-de-la-guia-per-incorporar-lanalisi-de-sostenibilitat-i-implicacions-etiques-en-els-tfe/informacio-de-la-guia-per-incorporar-lanalisi-de-sostenibilitat-i-implicacions-etiques-en-els-tfe/@@display-file/visiblefile/Guia%20Informe%20Sostenibilitat%20TFG_TFM_versi%C3%B3%20UPC.pdf}{Guia per incorporar l'anàlisi de sostenibilitat i implicacions ètiques en els TFE}. Document informatiu presentat a la Comissió de Docència i Política Acadèmica del 28/06/2023.

La biblioguia \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/sostenibilitat-etica-TFG-TFM}{Com incorporar l'anàlisi de sostenibilitat i implicacions ètiques en els TFG/TFM} realitzada per les biblioteques de la UPC us ajudarà a incorporar aquest apartat.

En els TFG/TFM de les titulacions de la Facultat de Matemàtiques i Estadística, depenent de la temàtica del treball, pot ser recomanable incloure aquest apartat.

\newpage
\chapter{Components de la plantilla}
\label{ch:components-de-la-plantilla}

En aquest capítol parlarem dels components principals amb els quals treballarem en la nostra memòria.

\section{Equacions}
\label{s:equiations}

La facilitat de composició d'equacions és una de les coses que més atrau de \LaTeX\space a molts autors. \LaTeX\space manté dos renderitzadors diferents, un per al text i un altre per a les equacions, anomenats mode paràgraf i mode matemàtic\footnote{Hi ha un tercer mode, anomenat \textit{LR mode} o \textit{left-to-right mode}, que rarament s'utilitza i que no tractarem aquí}. El mode paràgraf és el mode per defecte i no es crida explícitament. Al mode matemàtic, però, se'l pot invocar de diverses maneres diferents.

\subsection{Mode en paràgraf}

La forma més comuna és la forma ``en línia'', on el text per al mode matemàtic s'envolta entre dos signes \$. Per exemple, vegem la frase del llistat~\ref{lst:in-line-equation}.

\begin{lstlisting}[language=tex,caption=Exemple d'inserció de fórmules en línia,label=lst:in-line-equation]
El petit teorema de Fermat diu que si $p$ és un nombre primer, aleshores, per a cada nombre natural $a$, amb $a>0$, $a^p \equiv a (\mod p)$
\end{lstlisting}

La frase quedaria de la manera següent:

El petit teorema de Fermat diu que si $p$ és un nombre primer, aleshores, per a cada nombre natural $a$, amb $a>0$, $a^p \equiv a (\mod p)$

\newpage

\subsection{Equacions en bloc}

Quan, en lloc de posar una equació dins d'un paràgraf existent, la volem inserir en el seu propi espai independent, fem ús dels entorns \texttt{equation} o \texttt{align}, depenent de si volem una o més equacions en el bloc, respectivament. Per exemple, en el cas d'una única equació, seria similar a l'exemple següent:

\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{lstlisting}[language=tex]
\begin{equation}
	\int_a^b f'(x) \, dx=f(b)-f(a)
\end{equation}
\end{lstlisting}
\end{minipage}%
\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{equation}
	\int_a^b f'(x) \, dx=f(b)-f(a)
\end{equation}
\end{minipage}

Tanmateix, en el cas que volguéssim més d'una equació en el mateix bloc, faríem ús del caràcter \& per indicar en quin punt s'alineen les equacions; per exemple:

\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{lstlisting}[language=tex]
\begin{align}
    u  &= \arctan (x) \\ 
    du &= \frac{1}{1 + x^2}dx
\end{align}
\end{lstlisting}
\end{minipage}%
\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{align}
    u  &= \arctan (x) \\ 
    du &= \frac{1}{1 + x^2}dx
\end{align}
\end{minipage}

Finalment, si no hem de referenciar-les en el text, podem fer ús dels entorns \texttt{equation*} i \texttt{align*}.

\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{lstlisting}[language=tex]
\begin{equation*}
    \int_a^b f'(x) \, dx=f(b)-f(a)
\end{equation*}
\end{lstlisting}
\end{minipage}%
\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{equation*}
    \int_a^b f'(x) \, dx=f(b)-f(a)
\end{equation*}
\end{minipage}

En cas de voler generar un índex d'equacions del document, de la mateixa manera que els llistats de Figures, Taules i Llistats, hem d'afegir a la llista d'equacions l'equació definida amb la comanda \texttt{myequations}. És important destacar que per generar un llistat d'equacions aquestes han d'estar numerades, és a dir:

\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{lstlisting}[language=tex]
\begin{equation}
     \frac{x^2}{a^2} - \frac{y^2}{b^2} = 1
\end{equation}
\myequations{Equació canònica de la hipèrbola}
\end{lstlisting}
\end{minipage}%
\begin{minipage}[c]{.5\textwidth}
\begin{equation}
     \frac{x^2}{a^2} - \frac{y^2}{b^2} = 1
\end{equation}
\end{minipage}
\section{Elements flotants}
\label{s:floating-elements}

Parlem una mica dels elements anomenats \enquote{flotants} o \textit{floats}. Aquests són blocs de contingut que \enquote{floten} per la pàgina fins que \hologo{LaTeX} els col·loca on considera mitjançant certs algorismes.

El general és \textbf{declarar l'element flotant immediatament després del paràgraf on s'ha referenciat} (les referències creuades les veiem a la~\autoref{s:crossref} d'aquest capítol), i després deixar que \LaTeX\space triï el millor lloc. I si després d'haver escrit tot el document hi ha alguna cosa que no quadri, doncs allà ho modifiquem.

\enquote{I si no faig referència a un element flotant, on ho poso?} Doncs, en general, no es posa. Si alguna cosa no és nomenada, sol ser perquè no aporta informació, i si no l'aporta, per què l'hem de posar? Atenció, que potser hi ha algun cas on sí que té sentit, però és molt rar.

Encara que més endavant veurem els diferents tipus de \textit{floats}, en cas que vulguem modificar el seu comportament, tots tenen els especificadors de posició indicats a la taula~\ref{tab:floats-options}:

\begin{table}[b]
    \caption{\label{tab:floats-options}Opcions per als elements flotants de \hologo{LaTeX}}
    \centering
    \begin{tabularx}{\textwidth}{@{}lX@{}}
        \toprule
        \textbf{Especificador} & \textbf{Acció} \\
        \midrule
        H & Col·locar exactament al lloc indicat                       \\
        h & Col·locar aproximadament al lloc indicat                   \\
        t & Col·locar al començament de la pàgina                       \\
        b & Col·locar al final de la pàgina                             \\
        p & Col·locar en una pàgina exclusiva per a elements ``flotants''   \\
        ! & Forçar les opcions obviant els mecanismes interns de \LaTeX \\
    \bottomrule
    \end{tabularx}
\end{table}

\subsection{Codi font}

Per a la gestió dels llistats de codi font s'utilitza el paquet \texttt{listings}. L'estil utilitzat és una modificació\footnote{En realitat, la modificació és canviar el fons de crema a blanc} de \href{https://ethanschoonover.com/solarized/}{Solarized} desenvolupat per Ethan Schoonover.

Existeixen moltes formes diferents d'incloure llistats de codi en una memòria. Aquí introduïm les més comunes.

\subsubsection{Blocs de codi}

Inserir codi en paràgrafs no és tan comú com inserir blocs sencers. Per això, farem ús de l'entorn \texttt{lstlisting}. Per exemple:

\lstinputlisting[language=tex, firstline=1, lastline=6]{sources/adding-blocks.tex}

Ens donaria el següent resultat:

\lstinputlisting[language=python, firstline=2, lastline=5]{sources/adding-blocks.tex}
Una cosa que cal tenir en compte és que dins d'un entorn \texttt{lstlisting} s'ignoren tots els comandaments de \LaTeX\space\footnote{En realitat no tots, i si no mira en aquestes fonts com hem posat el final de bloc \texttt{lstlisting} dins del propi bloc.} i el text s'imprimeix tal com s'ha introduït. Això inclou els tabuladors i els espais d'inici de línia.

Igual que en el codi de paràgraf, també podem especificar en quin llenguatge està escrit el codi perquè es ressalten en aquest les paraules reservades. Per exemple:

\lstinputlisting[language=tex, firstline=8, lastline=14]{sources/adding-blocks.tex}

Ens donaria com a resultat el següent bloc de codi:

\lstinputlisting[language=python, firstline=9, lastline=12]{sources/adding-blocks.tex}

\subsubsection{Codi directament des de fitxer}

Aquesta forma és molt comuna, ja que s'utilitza tant per fer referència al codi font de l'aplicació directament, com a codi separat en fitxers per mantenir la mida de la memòria manejable.

Suposant que tenim el fitxer \texttt{sources/snippets.py}, per incloure'l sencer n'hi ha prou amb fer servir el comandament \texttt{lstinputlisting}:

\begin{lstlisting}[language=TeX]
\lstinputlisting[language=python]{sources/snippets.py}
\end{lstlisting}

Amb aquest comandament aconseguiríem el següent resultat:
\lstinputlisting[language=python]{sources/snippets.py}

En cas que es desitgi importar només una part del fitxer, es poden indicar les files que delimiten el tros de codi. Per exemple:

\begin{lstlisting}[language=TeX]
\lstinputlisting[language=python,firstline=4,lastline=5]{sources/snippets.py}
\end{lstlisting}

Això faria que només s'imprimissin les files 4 i 5, corresponents a la segona funció:

\lstinputlisting[language=python, firstline=4, lastline=5]{sources/snippets.py}

Ambdues opcions són opcionals, i els valors per defecte de \texttt{firstline} i \texttt{lastline} seran el principi i el final del fitxer respectivament.

\newpage

\subsubsection{Etiquetant blocs de codi}

Igual que amb la resta de blocs \textit{float} (p. ex. figures o taules), es poden\footnote{Poso \textit{poden} perquè és opcional, però en realitat es \textbf{deuen} posar, perquè si no els llistats de fonts queden horribles, com el d'aquesta plantilla per exemple (dona-li un cop d'ull si no ho has fet abans).} (\textbf{deuen}) afegir peus de text als blocs de codi, la qual cosa fa més llegible el seu propòsit.

Per això, n'hi ha prou amb afegir l'argument \texttt{caption} a les opcions del bloc. Per exemple:
\lstinputlisting[language=tex, firstline=15, lastline=20]{sources/adding-blocks.tex}

Ens donaria com a resultat el següent bloc de codi:

\lstinputlisting[language=python, firstline=16, lastline=19, caption=Funció per determinar quan una paraula \texttt{w1} és un anagrama d'una altra paraula \texttt{w2}]{sources/adding-blocks.tex}

\newpage

\subsection{Figures}
\label{ch:figures}

El codi següent (llistat~\ref{lst:figure-basic-insert}) renderitzarà una imatge.

\begin{lstlisting}[language=python, caption=Inserció d'una figura,label={lst:figure-basic-insert}]
\figurecenter{Mickey.png}{Mickey Mouse li mola això}{mickey}
\end{lstlisting}

\begin{lstlisting}[language=python, caption=Inserció d'una figura,label={lst:figure-basic-insert}]
\figurecenter{Mickey.png}{Mickey Mouse li mola això}{mickey}
\end{lstlisting}
La sintaxi és força autoexplicativa. L'entorn \texttt{figure} és el que delimita el contingut de la figura. El comandament \texttt{centering} determina que s'ha de centrar. A continuació, el comandament \texttt{caption} determina el peu d'imatge, el qual a més inclou una etiqueta (comandament \texttt{label}) que serveix per referenciar. Finalment, s'inclou la imatge amb el comandament \texttt{includegraphics}.
\figuretop{Mickey.png}{Mickey Mouse està adalt}{mickey}

En definitiva, la imatge (figura~\ref{fig:mickey}) es mostrarà amb una amplada igual al 25\% de l'amplada que ocupa el text, centrada, amb un peu de foto i una etiqueta per referenciar.

\figurecenter{Mickey.png}{Mickey Mouse li mola això}{mickey}

El comandament \texttt{includegraphics} pot importar els formats típics d'imatge, com jpeg, png o pdf. També admet una sèrie d'opcions com rotació, alt, amplada (aquesta l'hem especificada amb \texttt{width}), etcètera. Ves amb compte! Sempre que es pugui, cal intentar inserir imatges vectorials. D'aquesta manera, es manté la qualitat de la imatge. Si no, pot passar que es pixeli i no quedi gens bé.

\subsubsection{Subfigures}

I què passa quan volem incloure diverses imatges dins d'una figura? Doncs aquí cal utilitzar l'entorn \texttt{subfigure}. En el llistat~\ref{lst:subfigure-basic-insert} veiem un exemple de com es gestionen.

\begin{lstlisting}[language=python, caption=Inserció de diverses subfigures,label={lst:subfigure-basic-insert}]
\begin{figure}
    \centering
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\linewidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{\label{fig:subfigure-1}Mickey Mouse 1}
    \end{subfigure}%
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\textwidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{Mickey Mouse 2}
    \end{subfigure}%
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\textwidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{Mickey Mouse 3}
    \end{subfigure}
    \caption{\label{fig:subfigures}Tots els Mickey Mouse}
\end{figure}
\end{lstlisting}

En realitat, cada subfigura es tracta com una figura normal, però en relació amb el \textit{float} contenidor. Quan a una subfigura se li especifica un ample, se li està dient al compilador quin ample té aquesta subfigura en concret (en el nostre cas 0.3 vegades l'amplada de la línia). No obstant això, a la imatge se li dona un ample total de \texttt{linewidth}, perquè en estar dins del seu espai de subfigura, l'ample ha canviat. El resultat és el que s'observa a la figura~\ref{fig:subfigures}. Per cert, també podem referenciar els peus de les subfigures (p.ex. Així:~\ref{fig:subfigure-1}).

\begin{figure}
    \centering
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\linewidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{\label{fig:subfigure-1}Mickey Mouse 1}
    \end{subfigure}
    \hfill
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\textwidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{Mickey Mouse 2}
    \end{subfigure}
    \hfill
    \begin{subfigure}{.3\textwidth}
        \includegraphics[width=\textwidth]{figures/Mickey.png}
        \caption{Mickey Mouse 3}
    \end{subfigure}
    \caption{\label{fig:subfigures}Tots els Mickey Mouse}
\end{figure}

\subsection{Taules}

Les taules (en realitat \enquote{quadres}, però bé) són una forma molt eficaç de presentar informació. En els resultats de gairebé qualsevol treball existeixen quadres de qualsevol tipus perquè les dades es comprenguin d'una sola ullada (o almenys perquè sigui més fàcil identificar-les).

No obstant això, les taules solen ser força complicades en \LaTeX, sobretot per a la gent que comença. Per no escriure massa, la resposta per gairebé tota la maquetació de taules es troba a \href{https://www.tablesgenerator.com/}{https://www.tablesgenerator.com/}. De veritat, no perdeu el temps si no és estrictament necessari. La maquetem visualment, la genereu (amb estil \textit{booktabs}) i a córrer.

\section{Enllaços d'hipertext}
\label{s:links}

Sovint els recursos que més es consulten en una memòria són enllaços externs. Per això, és important saber com afegir-los. En aquesta plantilla, es recomana enllaçar-los amb el comandament \texttt{href} del paquet \texttt{hyperref}. Per exemple, el llistat~\ref{lst:hyperref} ens mostra com enllaçar a la pàgina principal de la UPC.

\href{https://www.upc.edu}{Universitat Politècnica de Catalunya} en seria un exemple vist al document.

Per poder fer servir el comandament es fa el següent:

\begin{lstlisting}[language=TeX,caption=Exemple d'enllaç amb \texttt{hyperref},label=lst:hyperref]
    \href{https://www.upc.edu}{Universitat Politècnica de Catalunya} en seria un exemple vist al document.
\end{lstlisting}

\newpage

\section{Glossari}
\label{s:glossary}

El llistat de termes d'una memòria és el lloc on es troben els termes que s'utilitzen al llarg del document i que es considera que requereixen un aclariment. En aquesta plantilla, en el moment en què generem un terme, es crearà un capítol al final de la memòria amb el llistat de tots aquells termes definits.

Per gestionar el llistat de termes s'utilitza el paquet \texttt{glossaries}, que és relativament complex de configurar. També la seva documentació és molt extensa\footnote{Però tot i així és el lloc on cal anar a buscar informació. El paquet, juntament amb la seva documentació, està disponible a la direcció \href{https://www.ctan.org/pkg/glossaries}{https://www.ctan.org/pkg/glossaries}.}, així que en aquesta secció parlarem únicament del més essencial.

\subsection{Quan i com especificar termes?}

La norma general sobre el \enquote{quan} és una vegada acabada la memòria. En aquest punt, serem conscients de quins termes són els més interessants per incloure en el llistat de termes. En aquest moment haurem de substituir terme per terme incloent la seva entrada al llistat per tal que el procés automàtic s'encarregui de la indexació i numeració de pàgines.

El \enquote{com} fa referència a com s'han d'escriure. La norma general en castellà (i fins on l'autor de la plantilla sap, en qualsevol idioma) és de la manera en què apareixeria al mig del text. És a dir, si la paraula s'escriu generalment en minúscula (per exemple, \textit{El programador treballaba amb \gls{python}}) s'haurà d'incloure dins del llistat de termes en minúscula, mentre que si s'escriu generalment en majúscula (per exemple, \textit{Va trobar l'\gls{arco-perdicion}}) anirà en majúscula.
\subsection{Definint els termes del glossari}

Les entrades es faran dins del fitxer \texttt{frontmatter/glossary.tex}. La forma estàndard de definir un terme és la que es mostra en el llistat~\ref{lst:std-glossary-entry}.

\begin{lstlisting}[language={[latex]TeX},caption=Codi per crear una entrada al glossari,label=lst:std-glossary-entry]
\newglossaryentry{hacha-batalla}{
    name={hacha de batalla},
    description={Eina antiga utilitzada en combat}
}
\end{lstlisting}

Després, dins del text, podrem fer referència a aquestes entrades amb els comandaments que es mostren a la taula~\ref{tab:glossary-commands}.

\begin{table}
    \caption{\label{tab:glossary-commands}Comandaments per incloure termes del glossari al text de la memòria}
    \begin{tabularx}{\textwidth}{@{}lX@{}}
        \toprule
        \textbf{Comandament} & \textbf{Exemple amb la clau \texttt{hacha-batalla}} \\
        \midrule
        \texttt{\textbackslash gls} & \gls{hacha-batalla} \\
        \texttt{\textbackslash Gls} & \Gls{hacha-batalla} \\
        \texttt{\textbackslash glspl} & \glspl{hacha-batalla} \\
        \texttt{\textbackslash Glslp} & \Glspl{hacha-batalla} \\
        \bottomrule
    \end{tabularx}
\end{table}

Com els plurals es gestionen automàticament, pot ser que vulguem, com en aquest cas, modificar el plural del nostre terme. Per a això hem d'afegir l'opció \texttt{plural} a l'entrada per especificar com és el plural de l'entrada, com es mostra al llistat~\ref{lst:gls-longplural}.

\begin{lstlisting}[language={[latex]TeX},caption=Especificant el plural per a un terme del glossari,label=lst:gls-longplural]
\newglossaryentry{python}{
    name={Python},
    plural={Pythonacos},
    description={El millor llenguatge de programació}
}
\end{lstlisting}
Així, el plural de la clau \texttt{python} descrita quedaria com \glspl{python}, en lloc del valor per defecte que seria \textit{Pythons}.

Un cas particular de termes del glossari són les sigles i els acrònims. No entrarem en detall aquí\footnote{Però recomanem visitar \href{https://www.fundeu.es/recomendacion/siglas-y-acronimos-claves-de-redaccion/}{https://www.fundeu.es/recomendacion/siglas-y-acronimos-claves-de-redaccion/} i llegir-lo perquè és interessant.} sinó que introduirem les sigles com a cas especial d'entrada de glossari. Quan tinguem una sigla, la crearem al glossari com es mostra al llistat~\ref{lst:new-acronym}.

\begin{lstlisting}[language={[latex]TeX},caption=Entrada genèrica d'una sigla o acrònim al glossari,label=lst:new-acronym]
\newacronym[
    description={Projecte Final de Grau. Projecte a realitzar al final d'una titulació de Grau},
    longplural={Projectes Final de Grau}
    ]{tfg}{TFG}{Projecte Final de Grau}
\end{lstlisting}

A l'exemple es pot veure que hi ha dues entrades, \texttt{longplural} i \texttt{description}, que són opcionals. La primera és l'equivalent a \texttt{plural} de \texttt{newglossaryentry}, i no necessita més explicació.

La segona, \texttt{description}, s'utilitza habitualment per als acrònims, quan necessitem descriure l'entrada. Ves amb compte en aquest cas perquè si fa referència a diverses paraules, aquestes s'haurien d'incloure dins de la descripció (com en l'exemple, \enquote{\acrlong{tfg}}).

La regla general de les sigles i els acrònims és que la primera vegada que apareixen al text, han d'aparèixer amb el nom complet mentre que la resta de vegades poden aparèixer indistintament com sigla o forma llarga. D'això s'encarrega automàticament el comandament \texttt{gls}. És a dir, si tenim la sigla \texttt{special}, la primera vegada que incloguem la sigla amb \texttt{\textbackslash gls\{special\}} sortirà \gls{special} mentre que la resta de vegades que la incloguem es veurà simplement \gls{special}.

Amb els acrònims s'inclouen comandaments addicionals per controlar la seva presentació. Aquests són els mostrats a la taula~\ref{tab:acronym-commands}.

\begin{table}
    \caption{\label{tab:acronym-commands}Comandaments específics per controlar la presentació d'acrònims}
    \begin{tabularx}{\textwidth}{@{}lX@{}}
        \toprule
        \textbf{Comandament} & \textbf{Exemple amb la clau \texttt{rpg}} \\
        \midrule
        \texttt{\textbackslash acrshort} & \acrshort{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash acrshortpl} & \acrshortpl{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash acrlong} & \acrlong{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash Acrlong} & \Acrlong{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash acrlongpl} & \acrlongpl{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash Acrlongpl} & \Acrlongpl{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash acrfull} & \acrfull{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash Acrfull} & \Acrfull{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash acrfullpl} & \acrfullpl{rpg} \\
        \texttt{\textbackslash Acrfullpl} & \Acrfullpl{rpg} \\
        \bottomrule
    \end{tabularx}
\end{table}

Per cert, en català les sigles \textbf{no inclouen la \enquote{s} al final}, així que no hauríem d'utilitzar els comandaments que acaben en \texttt{pl}. Per això la definició que s'ha fet de la sigla \texttt{rpg} és la mostrada a la figura~\ref{fig:acronym-rpg}.

\begin{lstlisting}[language={[latex]TeX},caption=Entrada de \texttt{rpg} a \texttt{glossaries.tex},label=fig:acronym-rpg]
\newacronym[
    description={Role-Playing Game. Joc de rol},
    shortplural={RPG}
    ]{rpg}{RPG}{\textit{Role-Playing Game}}
\end{lstlisting}

\newpage 
\section{Notes}
\label{s:notes}

En el maquetatge del treball, pot ser molt útil poder incloure diferents anotacions acompanyants del text principal per aclarir, oferir context o opinió. Tot i això,  s'ha de poder presentar en un format que no destorbi al paràgraf que vol complementar i ha de quedar visualment molt clar que aquest contingut és dependent del paràgraf al qual anota.

Per aixó tenir varis recursos, i en presentem dos: Les anotacións al peu i els paragrafs informatius.

\subsection{Notes al peu}

Aquestes són un petit text complementari a una idea\footnote{O concepte. Pot ser una jerga molt tecnica o especifica, una aclaració del context de l'idea principal o una simple opinió.} que es presenta en un paràgraf principal\footnote{Fins i tot enmig de la sentencia en qüestió.}. En el punt que es presenta la idea, s'inclou al final un petit índex que coincideix en un altre present al peu de pàgina i allà s'escriu el text acompanyant.

Per poder incloure aquestes notes has d'escriure el següent:

\begin{lstlisting}[language=tex, caption=Nota al peu,label={lst:note-foot},]
    Aquestes son un petit text complementari a una idea\footnote{O concepte. Pot ser una jerga molt tecnica o especifica, una aclaració del context de l'idea principal o una simple opinió.} que (...)
\end{lstlisting}

\newpage

\subsection{Notes informatives}

Quan vols incloure un text informatiu que té un cert més pes i rellevància que una simple nota al peu de pàgina, pots escriure el paràgraf en el seu propi bloc de Nota informativa. És especialment important si el text complementari té una mesura prou llarg per poder ser tot un paràgraf propi.

\notebox{
    \textbf{I quin format recomanaries?} Doncs començar amb una petita frase en negrete com a títol, encara que és totalment opcional, presenta molt be de que es vol informat al lector.
}

Per poder incloure aquestes notes has d'escriure el següent:

\begin{lstlisting}[language=tex, caption=Nota informativa en el seu propi Bloc de text,label={lst:note-box},]
    \notebox{
    \textbf{I quin format recomanaries?} Doncs començar amb una petita frase en negrete com a titol, encara que es totalment opcional, presenta molt be de que es vol informat al lector.
}
\end{lstlisting}

\section{Referències creuades}
\label{s:crossref}

Les etiquetes (\textit{label}) són una eina molt útil en el procés de composició tipogràfica. Es poden pensar com a punters a zones d'interès del document, de manera que es puguin referenciar sense necessitat de conèixer la seva posició final en la composició.

Per exemple, el normal és que en un llibre, a l'hora de referenciar una figura, aparegui una frase del tipus ``[\ldots] com mostra la Figura 3 [\ldots]''. El que és bastant estrany són les frases del tipus ``[\ldots] com mostra la Figura dels ninots grocs [\ldots]'' o ``[\ldots] com mostra la següent Figura [\ldots]''\footnote{Sí, bé, potser la segona frase no és tan rara, però sempre és preferible referenciar directament a donar posicions relatives.}.

Una de les propietats més útils i, a vegades, infravalorades de \LaTeX és la facilitat i potència del seu sistema d'etiquetatge. Aquest sistema permet referenciar taules, llistats de codi font, equacions, capítols, seccions, etc., amb facilitat i flexibilitat. A més, \LaTeX les numera i referència automàticament, canviant la numeració en funció de les additions i supressions sense que l'autor hagi de fer res.

Per referenciar un element, el primer que cal fer és crear una etiqueta \textbf{després} de l'element a referenciar. Això ja ho hem vist anteriorment, per exemple en el llistat~\ref{lst:figure-basic-insert}. Si ens hi fixem, es declara una etiqueta just després de l'etiqueta \texttt{caption} amb el nom \texttt{fig:img-vault-boy}. D'aquesta manera, podem referenciar diversos indicadors de la figura, com es mostra en el llistat~\ref{lst:basic-references}

\begin{lstlisting}[language=tex, caption=Referenciant una figura i la seva pàgina,label={lst:basic-references},]
Mira la Figura~\ref{fig:img-vault-boy} a la pàgina~\nameref{fig:img-vault-boy}.
\end{lstlisting}

Dit llistat donaria el següent resultat:

\blockquote{Mira la Figura~\ref{fig:img-vault-boy} titulada \nameref{fig:img-vault-boy} a la pàgina~\pageref{fig:img-vault-boy}.}

\notebox{
    \textbf{Per què em surt el símbol \texttt{??} en lloc d'una referència?} Doncs el més segur és que sigui un error a l'hora d'escriure l'etiqueta. Menys comú, però també pot passar, és que el document no s'hagi compilat bé. Cal tenir en compte que \LaTeX\space va ser creat en una època on les màquines tenien poca (¡poquíssima!) RAM, i per funcionar el que es feien eren diverses compilacions sobre el document, emmagatzemant els valors temporals en fitxers. I com que ningú vol perdre temps canviant i \textit{debuggejant} alguna cosa que funciona molt bé, no es reimplementa. De totes maneres, si t'animes, allà tens un bon projecte que si el treus endavant et farà molt famós.
}
\section{Referències bibliogràfiques}
\label{s:biblio-references}

Hi ha moltes maneres diferents de fer-ho, així que en aquesta plantilla hem decidit triar una d'elles per considerar-la la més còmoda i senzilla, que és mitjançant el paquet \textit{biblatex}.

El fitxer de referències \texttt{references.bib}, inclourà una entrada per a cada una de les referències que es citen (o no) durant la memòria. Després, en el cos del text, es podran fer referències a aquestes. Serà \LaTeX~qui s'encarregarà d'indexar correctament, crear els hipervincle i maquetar automàticament.

Les referències que no apareguin citades en el text no apareixeran en el capítol de referències, cosa que té sentit perquè si no se'n parla, per què les hem de nomenar?

\notebox{
    \textbf{No has dit en cap moment \textit{bibliografia}} Ja.
    Les referències bibliogràfiques, també conegudes com a llista de referències o simplement referències, són totes aquelles fonts bibliogràfiques que han estat citades al llarg del document. La bibliografia, també coneguda com a referències externes, és simplement una llista de recursos utilitzats, citats o no. Com que generalment els no referenciats no s'utilitzen per donar suport a un text científic, se solen descartar.
}

\subsection{Com creem noves referències?}

El fitxer \texttt{references.bib} comptarà amb zero o més entrades amb l'estructura mostrada al llistat~\ref{lst:base-bibref}.

\begin{lstlisting}[language=tex,caption=Estructura general d'una referència,label=lst:base-bibref]
@tipo{id,
    author = "Autor",
    title = "Títol de la referència (llibre, article, enllaç, ...)",
    campo1 = "valor",
    campo2 = "valor",
    \ldots
}
\end{lstlisting}

En aquesta entrada, \texttt{@tipo} indica el tipus d'element (per exemple, \texttt{@article} per a articles o \texttt{@book} per a llibres) i \texttt{id} és un identificador \textbf{únic a tot el document} per a l'element. La resta de camps dependran del tipus de la referència, tot i que generalment gairebé tots els tipus comparteixen els camps \texttt{author}, \texttt{title} o \texttt{year}.
\subsection{Com puc citar les referències?}

Bàsicament, hi ha dos estils: sense parèntesis, on l'autor i l'any apareixen per donar un estil narratiu, i amb parèntesis, on apareixen entre parèntesis, donant a entendre que no formen part de la narrativa. S'utilitzen tal com es mostra al llistat~\ref{lst:bibref}.

\begin{lstlisting}[
    language=tex,
    caption=Referenciant una entrada bibliogràfica,
    label={lst:bibref},
    ]
Tal com descriuen \cite{mcculloch1943logical}, les neurones
artificials són la canya \parencite{mcculloch1943logical}.
\end{lstlisting}

Això quedaria com segueix:

\enquote{Tal com es descriuen \cite{mcculloch1943logical}, les
neuronas artificials són la canya \parencite{mcculloch1943logical}.}

\subsection{Més informació}

Tens molta més informació sobre les referències bibliogràfiques
a \href{https://bibtex.eu/es/biblatex/}{\hologo{BibTeX}.eu}\footnote{
Url: \url{https://bibtex.eu/es/biblatex/}. Últim accés el 18 de juliol
de 2024.} i a la biblioguia \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/com-citar}{Com citar i elaborar bibliografies}


\section{Referències a recursos externs}
\label{s:external-reference}
En aquesta secció, parlarem sobre com gestionar les referències a recursos externs utilitzant BibTeX i eines com \gls{mendeley} o Zotero per afegir les referències al fitxer \texttt{references.bib}.
\subsection{Utilitzant \gls{bibtex}}

Es recorda que en aquest capítol tenim una explicació d'us breu, peró en les guies de Bibliotecnia disposeu de molta mes informació detallada. Respectivament, aqui es disposen les guies per \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/Zotero}{Zotero} i per \href{https://guies.bibliotecnica.upc.edu/mendeley}{Mendeley}.

\gls{bibtex} és una eina que permet gestionar referències bibliogràfiques en documents \LaTeX. Les referències es guarden en un fitxer amb extensió \texttt{.bib}, i es poden citar fàcilment al document principal.

El fitxer \texttt{references.bib} conté les referències en format \gls{bibtex}. Cada referència té un identificador únic que s'utilitza per citar-la al document. Aquí teniu un exemple d'una entrada \gls{bibtex} per a un article:

\begin{verbatim}
@article{example2023,
    author = {Author Name},
    title = {Title of the Article},
    journal = {Journal Name},
    year = {2023},
    volume = {12},
    number = {3},
    pages = {45-67},
    doi = {10.1234/example.doi}
}
\end{verbatim}

\newpage

\subsection{Utilitzant \gls{mendeley}}

\gls{mendeley} és un gestor de referències que permet organitzar i compartir documents de recerca. Per utilitzar \gls{mendeley} amb \gls{bibtex}, segueix aquests passos:

\begin{enumerate}
        \item \textbf{Instal·la \gls{mendeley}}: Descarrega i instal·la \gls{mendeley} des del seu lloc web oficial.
        \item \textbf{Importa les teves referències}: Pots importar referències a \gls{mendeley} des de diverses fonts, com arxius PDF, bases de dades en línia, etc.
        \item \textbf{Organitza les teves referències}: Utilitza carpetes i etiquetes per organitzar les teves referències.
        \item \textbf{Exporta a \gls{bibtex}}:
        \begin{enumerate}
                \item Selecciona les referències que vols exportar.
                \item Fes clic a \texttt{File > Export}.
                \item Tria el format \texttt{\gls{bibtex}} i guarda el fitxer com \texttt{references.bib}.
        \end{enumerate}
        \item \textbf{Inclou el fitxer \gls{bibtex} al teu document \LaTeX}:
        \begin{enumerate}
                \item Afegeix la següent línia al preàmbul del teu document \LaTeX:
                \begin{verbatim}
                \bibliography{references}
                \end{verbatim}
                \item Utilitza la comanda \texttt{\textbackslash cite\{example2023\}} per citar una referència al teu document.
        \end{enumerate}
\end{enumerate}

\newpage

\subsection{Utilitzant \gls{zotero}}

\gls{zotero} és una altra eina popular per gestionar referències. Per utilitzar \gls{zotero} amb \gls{bibtex}, segueix aquests passos:

\begin{enumerate}
        \item \textbf{Instal·la \gls{zotero}}: Descarrega i instal·la \gls{zotero} des del seu lloc web oficial.
        \item \textbf{Importa les teves referències}: Pots importar referències a \gls{zotero} des de diverses fonts, com arxius PDF, bases de dades en línia, etc.
        \item \textbf{Organitza les teves referències}: Utilitza col·leccions i etiquetes per organitzar les teves referències.
        \item \textbf{Exporta a \gls{bibtex}}:
        \begin{enumerate}
                \item Selecciona les referències que vols exportar.
                \item Fes clic a \texttt{File > Export Library}.
                \item Tria el format \texttt{\gls{bibtex}} i guarda el fitxer com \texttt{references.bib}.
        \end{enumerate}
        \item \textbf{Inclou el fitxer \gls{bibtex} al teu document \LaTeX}:
        \begin{enumerate}
                \item Afegeix la següent línia al preàmbul del teu document \LaTeX:
                \begin{verbatim}
                \bibliography{references}
                \end{verbatim}
                \item Utilitza la comanda \texttt{\textbackslash cite\{example2023\}} per citar una referència al teu document.
        \end{enumerate}
\end{enumerate}

Amb aquestes eines, pots gestionar fàcilment les teves referències i assegurar-te que estan correctament citades al teu document \LaTeX.

\newpage
\chapter{Llicència}
\label{ch:licencia}

Segons la Viquipèdia: Les llicències de Creative Commons són uns textos legals que neixen per compartir i reutilitzar diverses obres sota unes condicions. Tot i que l'obra continua estant protegida, a diferència del Copyright, aquestes llicències ofereixen només alguns drets reservats. 

\href{https://ca.wikipedia.org/wiki/Llic%C3%A8ncies_de_Creative_Commons}{Existeixen diferents tipus de llicències}, però totes elles tenen característiques en comú.

Trobareu més informació sobre llicències d'accés lliure a \href{https://bibliotecnica.upc.edu/propietat-intellectual/llicencies-acces-lliure-creative-commons-gnu}{bibliotecnica.upc.edu}

\appendix

\newpage

\chapter{Com ampliar la plantilla?}
\label{ch:ampliar}

La plantilla utilitza un fitxer anomenat \texttt{upc-report.cls} que conté el codi backend de \LaTeX\space per calcular l'estil i el format de la plantilla. Aquest fitxer defineix una classe de \LaTeX\space que s'encarrega de la configuració de l'estil del document, incloent-hi la configuració de les fonts, els colors, els marges, les capçaleres, els peus de pàgina, i altres elements de format.

A més a més, i voleu importar i configurar més biblioteques de \LaTeX, renovar comandaments o crear qualsevol lògica complexa de \LaTeX, això s'ha de fer en aquest fitxer \texttt{upc-report.cls}.

\notebox{
\textbf {Lectura avançada!} Tot aquest apendix es un apartat opcional i força tecnic, complementari peró en general no ha de ser en cap cas un requeriment de comprensió ni d'ùs per la plantilla. Esta ja dissenyat i programat per a que funcioni amb tots els requeriments per els treballs a presentar. Tot i així, incloirem aquest capítol opcional per aquells que vulguin modificar o ampliar la plantilla per el seu compte.
}

\section{Estructura del fitxer \texttt{upc-report.cls}}
\label{s:class-struct}

El fitxer \texttt{upc-report.cls} està dividit en diverses seccions, cadascuna amb una funció específica. A continuació es descriuen les seccions principals:

\subsection{Encapçalament i requisits}

Aquesta secció defineix la versió de \LaTeX\space necessària i carrega la classe base \texttt{book} amb algunes opcions predeterminades.

\begin{verbatim}
// filepath: ./TemplateUPC/upc-report.cls
\NeedsTeXFormat{LaTeX2e}
\ProvidesClass{upc-report}  %[2024-10-07 v1.0 UPC Report Template] based on [2023-05-31 v1.0 UPM Report Template]

\LoadClass[12pt,a4paper,oneside]{book}
\end{verbatim}

\subsection{Paquets globals}

Aquesta secció carrega els paquets necessaris per a la plantilla, com ara paquets per gestionar els apèndixs, colors, gràfics, etc.

\begin{verbatim}
\RequirePackage{ifxetex}
\RequireXeTeX
\RequirePackage[titletoc]{appendix}
\RequirePackage{awesomebox}
\RequirePackage{changepage}
\RequirePackage[style=english]{csquotes}
\RequirePackage{eso-pic}
\RequirePackage{graphicx}
\RequirePackage{hologo}
\RequirePackage{ifthen}
\RequirePackage{pdflscape}
\RequirePackage{xcolor}
\RequirePackage{algorithm}
\RequirePackage{algpseudocode}
\end{verbatim}

\subsection{Valors constants i opcions de la classe}

Defineix valors constants com el nom de la universitat i opcions de configuració de la classe, com el tipus de treball, l'escola, el grau, etc.

\begin{verbatim}
\def\universityname{Universitat Politècnica de Catalunya}  
\def\universitysurname{BarcelonaTech (UPC)}  
\def\templaterepository{https://github.com/blazaid/upm-report-Template}
\def\originaltemplaterepository{https://github.com/blazaid/upm-report-Template}

\RequirePackage{kvoptions}
\SetupKeyvalOptions{family=@upc, prefix=@upc@}
\DeclareStringOption{type}
\DeclareStringOption{school}
\DeclareStringOption{degree}
\DeclareStringOption{external}
\ProcessKeyvalOptions*
\end{verbatim}

\newpage

\subsection{Configuració de l'estil del document}

Aquesta secció configura l'estil del document, incloent-hi les capçaleres, peus de pàgina, títols de capítols i seccions, etc.

\begin{verbatim}
\RequirePackage{fancyhdr}
\setlength{\headheight}{10pt}
\pagestyle{fancy}
\fancyhf{}
\renewcommand{\chaptermark}[1]{\markboth{\thechapter.\ #1}{}}
\fancyhead[L]{\textcolor{schoolcolor}{\nouppercase{\leftmark}}}
\fancyhead[R]{\textcolor{schoolcolor}{\thepage}}
\renewcommand{\headrulewidth}{0.0pt}

\fancypagestyle{plain}{%
    \fancyhf{}
    \renewcommand{\headrule}{}
    \renewcommand{\footrule}{}
}
\fancyheadoffset{0cm}

\RequirePackage{titlesec}
\titleformat{\chapter}
    {\fontsize{30}{30}}
    {\sffamily\fontsize{30}{30}\color{schoolcolor}\thechapter.}
    {0.6em}
    {\sffamily\fontsize{30}{30}\raggedleft\hspace*{\fill}}
\titlespacing*{\chapter}{0pt}{0pt}{25pt}
\titleformat{\section}
    {}{\color{schoolcolor}\huge\thesection.}{0.6em}{\huge}
\titleformat{\subsection}
    {}{\color{schoolcolor}\Large\thesubsection.}{0.6em}{\Large}
\titleformat{\subsubsection}
    {}{\color{schoolcolor}\large\thesubsubsection.}{0.6em}{\large}
\end{verbatim}

\subsection{Configuració de figures i taules}

Defineix l'estil i la configuració per a figures i taules, incloent-hi la numeració, els peus de figura, etc.

\begin{verbatim}
\RequirePackage{float}
\RequirePackage{tabularx}
\newcolumntype{C}{>{\centering\arraybackslash}X}
\RequirePackage{booktabs}
\RequirePackage{caption}
\RequirePackage{subcaption}

\DeclareCaptionFormat{caption-upm}{#1#2~\small #3}
\DeclareCaptionLabelFormat{caption-upm}{\textbf{#1 #2}}
\DeclareCaptionLabelSeparator{caption-upm}{.}

\captionsetup{
    format=caption-upm,
    labelformat=caption-upm,
    labelsep=caption-upm,
}

\newcommand{\figurecenter}[3]{%
    \begin{figure}[h]
        \centering
        \includegraphics[width=0.25\textwidth]{figures/#1}
        \caption{#2}
        \label{fig:#3}  
    \end{figure}
}

\newcommand{\figuretop}[3]{%
    \begin{figure}[t]
        \centering
        \includegraphics[width=0.25\textwidth]{figures/#1}
        \caption{#2}
        \label{fig:#3}  
    \end{figure}
}
\end{verbatim}

\subsection{Configuració de la portada i la contraportada}

Defineix l'estil de la portada i la contraportada del document.

\begin{verbatim}
\makeatletter         
\renewcommand\maketitle{{
    \thispagestyle{empty}
    \AddToShipoutPicture*{%
        \AtPageCenter{%
            \makebox(0.5\paperwidth,0)[r]{%
                \includegraphics[width=0.9\paperwidth]{upc-report/logos/upc/fme_blue.png}
            }%
        }
        \put(0,0){%
            \colorbox{schoolcolor}{%
                \parbox[b][\paperheight]{2cm}{\vfill\hfill}
            }%
        }
    }
    \begin{adjustwidth}{0.5cm}{}
        {\normalsize \MakeUppercase{\universityname} - \universitysurname}\\
        {\normalsize \MakeUppercase{\textbf{\schoolname}}}\\*[1.5em]
        {\normalsize \MakeUppercase{\textbf{\degreename}}}\\
        {\normalsize \MakeUppercase{\reporttype}}\\*[0.5em]
        \begin{hyphenrules}{nohyphenation}
        \raggedright
        \begin{sloppypar}\fontsize{34}{34}\selectfont\bfseries\@title\end{sloppypar}
        \end{hyphenrules}
        \vfill
        \parbox[b]{\linewidth}{
            \normalsize
            \textbf{Autor}: \@autor \\*[0.5em]
            \textbf{Director}: \@director \\*[0.5em]
            \ifthenelse{\equal{\@upc@external}{false}}
            {\textbf{Departament}: \@department \\*[0.5em]}
            {\textbf{Empresa}: \@company \\*[0.5em]}
            Barcelona, \@datedefense
        }
    \end{adjustwidth}
    \normalfont
    \normalsize
}}
\makeatother

\makeatletter         
\newcommand{\makebackcover}{
    \clearpage
    \thispagestyle{empty}
    \pagecolor{schoolcolor}
    \AddToShipoutPicture*{%
        \put(0,0){%
            \colorbox{black}{%
                \parbox[b][12cm]{\paperwidth}{\vfill\hfill}
            }%
        }
    }
    \vspace*{\fill}
    \begin{center}
        \includegraphics[width=6cm]{\schoollogo}
    \end{center}
}
\makeatother
\end{verbatim}

\subsection{Configuració de la llicència}

Defineix la configuració per a la llicència del document.

\begin{verbatim}
\RequirePackage[%
    type={CC},%
    modifier={by-nc-sa},%
    version={4.0}%
]{doclicense}

\makeatletter
\newcommand{\licencia}{%
    \setlength{\doclicense@hsize}{\linewidth-\doclicense@imagewidth-\doclicense@imagedistance}%
    \begin{center}
        \begin{minipage}{\doclicense@hsize}
            \ifthenelse{\isempty{\doclicense@hyphenation}}{}{%
                \@nameuse{\doclicense@hyphenation} 
            }%
            \doclicenseLongText Obra derivada de \href{\templaterepository}{\templaterepository}.%
        \end{minipage}
        \hfill
        \begin{minipage}{\doclicense@imagewidth}\doclicenseImage\end{minipage}
    \end{center}
    \vspace{-1.5em}
    Tot canvi respecte a l'obra original és responsabilitat exclusiva del present autor.\\
}
\makeatother
\end{verbatim}

\subsection{Configuració de les referències i bibliografia}

Defineix la configuració per a les referències bibliogràfiques utilitzant el paquet \texttt{biblatex}.

\begin{verbatim}
\RequirePackage[backend=biber,style=apa]{biblatex}
\addbibresource{references.bib}
\end{verbatim}

\newpage

\section{Exemple: Editar la imatge de l'escola a la contraportada}
\label{s:edit-image}

Per editar la imatge de l'escola que es mostra a la contraportada, podeu modificar la definició de la comanda \texttt{\textbackslash makebackcover} dins del fitxer \texttt{upc-report.cls}. A continuació es mostra un exemple de com fer-ho:

\begin{verbatim}
// filepath: ./TemplateUPC/upc-report.cls
\makeatletter
\newcommand{\makebackcover}{
    \clearpage
    \thispagestyle{empty}
    \pagecolor{schoolcolor}
    \AddToShipoutPicture*{%
        \put(0,0){%
            \colorbox{black}{%
                \parbox[b][12cm]{\paperwidth}{\vfill\hfill}
            }%
        }
    }
    \vspace*{\fill}
    \begin{center}
        \includegraphics[width=6cm]{path/to/new/school/logo.png}
    \end{center}
}
\makeatother
\end{verbatim}

En aquest exemple, només heu de substituir \texttt{path/to/new/school/logo.png} amb la ruta de la nova imatge que voleu utilitzar per a la contraportada.

\chapter{Taules}
\label{ch:taules}

\nocite{*}

\end{document}
